Katavászia 8. hang
Keresztet jelezvén vesszejével Mózes, * a gyalog menő Izraelnek * a Vörös-tengert megnyitá, * s leírván újra * a legyőzhetetlen győzelem jelét, * fáraó szekereit a hullámokba temeté. * Miértis Krisztus Istenünknek énekeljünk, * mert ő megdicsőült.
III.
A vessző a titok * előképének nyilvánult, * mert kivirágzása által jelölte ki a főpapot. * A hajdan terméketlen Egyháznak most virágzott ki * a keresztfa * a hatalomra és megerősödésre.
IV.
Hallottam, Uram, * a te gondviselésed titkát, * és megértettem műveidet, * és dicsőítettem a te istenségedet.
V.
Ó, háromszorosan boldog fa, * melyre szögeztetett Krisztus, a Király és Úr! * Általad elbukott a fa által csaló, * általa rászedetve, * kit testileg reád függesztettek, ámbár Isten, * és aki békét ajándékoz a mi lelkünknek.
VI.
A tengeri szörny gyomrában Jónás * tenyereit kereszt alakban kiterjeszté * az üdvösséges kínszenvedést jelképezvén, * majd harmadnap kiszállván, * dicsőséges föltámadását ábrázolta * a testileg keresztre szegezett Krisztus Istennek, * ki harmadnapi föltámadásával * a világot megvilágosította.
VII.
A gonosz zsarnok esztelen parancsa az embereket megingatá, * mert Isten elleni fenyegetést és káromlást lehelt, * de a három ifjút az állati düh meg nem rettenté, * sem az emésztő tűz, * hanem harmathozó fuvallattól kísérve, * lángok között énekelték: * Áldott vagy te, a mi atyáinknak dicsőített Istene!
VIII.
A Háromsággal egyenlő számú ifjak, * áldjátok a teremtő Atya-Istent, * énekeljétek a tüzet harmattá változtató, földre szállt Igét, * és magasztaljátok a mindnyájunkat megelevenítő Lelket, * aki legszentebb mindörökké!
IX.
Titokzatos Paradicsom * vagy te, Istenszülő, * mely megművelés nélkül * sarjadzotta Krisztust, * ki az életadó keresztfát ültette a földbe, * s most annak fölmagasztalásakor * őt imádjuk, * téged pedig dicsőítünk.
Nagyböjt V. szerda hajnali szolgálatán
A pap a szentélyt csendben megtömjénezi, majd a királyi ajtó előtt énekli:
Dicsőség a szent, egyvalóságú, elevenítő és feloszthatatlan Háromságnak, mindig, most és mindenkor és örökkön-örökké. Ámen.
Hexapszalmosz, nagy ekténia, utána „Isten az Úr…” helyett „Alleluja”, majd pedig:
Tropárok, 4. hang
SZELLEMI SZOLGÁID DICSHIMNUSZÁT * merészeljük most fölajánlani, * és halandó létünkre ezt zengjük neked: * Szent, Szent, Szent vagy, Istenünk, *’ Keresztednek ereje által irgalmazz nekünk!
Dicsőség…
MINT AZ ANGYALI RENDEK a mennyekben, * mi a földi emberek is * félelemmel állva előtted, * győzelmi himnuszt ajánlunk neked áldozatul, Jóságos: * Szent, szent, szent vagy, Istenünk *’ összes szentjeidnek imái által irgalmazz nekünk!
Most és…
A TE KEZDETNÉLKÜLI ATYÁDAT, * s téged, ó Krisztus Isten, * és a legszentebb Lelket * kerub karokhoz hasonlóan dicsőítve mondjuk: * Szent, szent, szent vagy, Istenünk,*’ az Istenszülő imái által irgalmazz nekünk!
Az 1. zsoltárcsoport (20. kathizma: 143-150. zsoltár) után kathizmálion, 4. hang
MEGVÁLTOTTÁL MINKET drága véreddel a törvény átkától, * keresztre szögeztetvén, * és lándzsával átszúratván, * az emberekre halhatatlanságot árasztottál, *’ Üdvözítőnk, dicsőség néked!
Elővers: Magasztaljátok a mi Urunkat, Istenünket, * és boruljatok le lábának zsámolya előtt, mert ő szent!
HAMAR ELŐZZ MEG MINKET, * míg a téged káromló ellenség rabságába nem esünk, * mely ellenünk ármánykodik, * Krisztus Istenünk! * Verd le kereszteddel az ellenünk támadókat, * hadd ismerjék meg az igaz hit erejét, * az Istenszülő közbenjárása által, *’ egyedüli emberszerető.
Dicsőség… most és…
LEGSZEPLŐTELENEBB Szűz, * Krisztus Istenünknek Anyja, * tőr járta át a te legszentebb lelkedet, * mikor Fiadat és Istenedet önként megfeszítve láttad. * Ne szűnjél meg, ó áldott, őt imádni, * hogy ajándékozza nekünk *’ vétkeink bocsánatát.
A 2. zsoltárcsoport (1. kathizma: 1-8. zsoltár) után kathizmálion, 8. hang
ÁDÁM A TILTOTT FA GYÜMÖLCSÉT MEGÍZLELVE * a mohó mértéktelenség keserű termését szedte le. * De te, Irgalmas, fölemelkedvén a fára * megváltottad őt ettől a súlyos átoktól. * Azért mi is ezt hangoztatjuk feléd: * Mi is hadd tartózkodjunk, Uralkodónk, a romlást okozó gyümölcstől, *’ hogy akaratodat teljesítve kegyelmet találhassunk nálad!
Dicsőség… most és…
SZENT VÉREDBŐL testet öltött egyszülöttedet megláttad * latrok között fölfeszítve, ki tetőled titkos módon született, * szíved ekkor gyötrelemmel telt, ó Legtisztább, * és anyai fájdalmaddal siránkozva így szóltál: * Jaj, édes gyermekem, * mely fölfoghatatlan isteni terv ez, * mellyel teremtményedet életre keltetted. *’ Éneklem most a te irgalmadat.
A 3. zsoltárcsoport (2. kathizma: 9-16. zsoltár) után kathizmálion, 2. hang
MAGASZTALJUK A LEGSZENTEBB KERESZTFÁT, továbbra is hódolunk végtelen jóságod előtt, Krisztus Istenünk, * mert legyőzted azon az ellenséges erőket, * és azt a benned hívőknek győzelmi jelül adtad. * Azért hálaadással hangoztatjuk neked: *’ Méltass mindnyájunkat arra, hogy békében és jó lélekkel tölthessük a böjtölés idejét!
Dicsőség… most és…
MIDŐN MEGLÁTTA a Bárányka, * hogy te szeplőtelen Pásztor, keresztfán függsz, * anyai fájdalmában így zokogott: * Halálra ítélt téged. Fiam, a hálátlan nép, * melyet felhőben oltalmaztál az átkeléskor. * Ó jaj, gyermektelenné lettem én, a szűz! * De kelj fel és ragyogj fel, mint a Nap, *’ s én is dicsőséges leszek akkor az emberek fiai között!
50. zsoltár, majd pedig az „Üdvözítsd…” ekténia.
KÁNON:
8. hang
III. Uram, a mennyek teremtője * és az Anyaszentegyház alkotója, * te erősíts meg engem szeretetedben, * végkívánságom, * és a hívek megerősítője, *’ egyetlen Emberszerető!
Kárhozatra ítélted az ellenséget, igazságos Bíró, amikor a kereszten kitártad kezedet. Bűneim miatt magam is kárhozatra méltó lettem, de te, Üdvözítőm, üdvözíts engem, a tékozlót, noha igen megkeserítettem végtelen türelmedet!
Szenvedélyes, állati élet után vágyódtam, parancsaidat pedig megvetettem, végtelen jóságú Üdvözítőm. Idegen, tisztátalan emberek rabja lettem, de most hozzád térek, fogadj vissza, Könyörületes!
Amint hajdan megnyitottad a süketnéma fülét, az én szándékosan megsüketült lelki fülemet is nyisd meg, és méltass arra, hogy megérthessem a te üdvös igédet, egyetlen emberszerető Jézusom!
Dicsőség…
Három személyű egység, minden lény fölötti Háromság, egy Istenség, Atya és Fiú és igaz Lélek, üdvözítsd a téged imádókat!
Most és…
Üdvösség kapuja, Istenhez vezető híd, a keresztények oltalma, tisztaságos Nagyasszony! Körülvesznek minket, és ide-oda dobálnak az élet hullámai, de te, Szűz Leányzó, irányíts minket!
Dicsőség neked, Istenünk, dicsőség néked!
Keresztre emeltek föl, oldaladon lándzsával átdöftek, s epét ittál miattam, Jézusom, ki engedetlenségemmel megkeserítettelek téged.
Irmosz:
TERMÉKETLENNÉ VÁLT ELMÉMET tedd erényekben gyümölcsözővé könyörületességeddel, Te, aki a javak művelője, a jóság elültetője vagy!
Kathizma:
4. hang
A hallgatagság hegyein tartózkodtál, ó bölcs, * az önmegtagadás magasságában nevelkedtél, * mindkettőben kiemelkedtél, * az alantas örömök hazáját elhagytad, * a mennyei haza szent hajlékába siettél, *’ és ott esedezel érettünk az Úrhoz.
Dicsőség… most és…
Isten Igéje! * Meglátott keresztre magasztaltan * a te tisztaságos Anyád, * és anyai siralmát elzokogta: * „Fiam, micsoda új és furcsa csoda ez? * Hogyan halhatsz meg, mindenek élete, *’ ki irgalomból életet akarsz adni a megholtaknak?”
Martirikon:
4. hang
A TE SZENT VÉRTANÚID, Urunk, * az ő szenvedéseikért hervadhatatlan koszorút nyertek tőled, Istenünk, * mert a te erődet bírván, * kínzóikat megszégyenítették * és az ördögök tehetetlen vakmerőségeit megtörték. * Az ő imádságaik által *’ üdvözítsd, Jóságos, a mi lelkünket!
VIII. Hétszerte jobban * gyújtatá be a kemencét * a kaldeus zsarnok az ifjaknak, * de látván, hogy felső erő által megszabadultak, * a Teremtőhöz és Megváltóhoz így kiáltott föl: * Ifjak áldjátok, * papok, dicsérjétek, * és népek magasztaljátok őt mindörökké!
Álmatag és tunya állapot vett rajtam erőt, s a szenvedélyek ágyában bűnös élvezetekről ábrándozom. Te azonban Könyörületes, ki a kereszten lehajtottad fejedet, önként elszenderültél, s így a bűn éjszakáját rövidebbé tetted; Krisztus, tekints reám őrködő szemeddel, ó igazság Napja!
A keresztség révén gazdag kegyelmi ajándékkal lettem fölékesítve, de én, szerencsétlen, jobban kedveltem a gonoszság nyomorát, s az erényektől elidegenedve messzi távolban a gonoszság vidékén tartózkodtam. Most azonban, mikor hozzád térek, Üdvözítőm, ölelj karjaidba, s óvj meg engem kereszted védőbástyájával mindörökre!
Vesd el magadtól, lelkem, a szenvedélyek kábulatát, s keresd böjttel a könnyeknek megtisztító, szívderítő, élvhajhászást elcsitító, a test fölhevültségét csillapító borát! Igyekezz az érted keresztre feszített Krisztussal együtt megfeszíttetni, hogy mindörökre élhess!
Áldjuk az Atyát, a Fiút és a Szentlelket…
Kerubok módjára himnuszokban éneklem neked: „Szent, szent, szent vagy, Háromság, egy, kezdet nélküli, egyszerű s mindenki számára fölfoghatatlan Isten!”
Most és…
Legszentebb Istenszülő! Kend be lelkem sebesüléseit és a bűn folytán szerzett sebeit, mosd meg a Fiad oldalából fakadt forrással, tisztítsd meg a belőle folyó áradattal, mert hozzád folyamodom, hozzád menekülök, és téged hívlak segítségül, malaszttalteljes!
Dicsőség neked, Istenünk, dicsőség néked!
Minden szenvedést elviseltél csak azért, hogy üdvözíts engem, Krisztus! Himnuszokkal magasztalom azért a te keresztre feszíttetésedet, a szögeket és föláldoztatásodat mindörökkön örökké.
Dicsérjük, áldjuk, imádjuk az Urat…
Irmosz:
ÉNEKELJÜK MI FÖLDIEK IS mindnyájan minden időn át Istent, kit az égben az angyalok énekszóval magasztalnak!
Az Istenszülő dicsőítő éneke.
IX. Az ég elámult, * és a föld határai csodálkozának, * hogy Isten testileg jelent meg az embereknek, * és a te méhed befogadhatta őt. * Azért téged, ó Istenszülő, * az angyalok és emberek * rendjei magasztalnak.
Mikor a nap téged keresztre feszítve látott, mindenség Uralkodója, visszavonta sugarait. Midőn pedig az egész föld téged, ki természetedre nézve szenvedélymentes vagy, önként szenvedni látott, félelmében megrendült. Ezért én is kérlek, Krisztusom, orvosold lelkem szenvedélyeit!
Az üdvösségre vezető utakat elhagyva az alvilágba vezető úton jártam. Mélységes sötétségként rám telepszenek a gyönyörök, a szenvedélyek okozta bukás és a kísértések viharai. Ezért kérlek téged: Kereszted révén üdvözíts engem, Krisztus, ki egyedül vagy bőséges irgalmú!
Kísértések viharától háborgatva a szenvedélyek viharos tengerén hajóztam, s bűnös élvezetek rettenetes hullámverésén hányódtam. A böjtölés tengerén a békesség és a nyugalom felé törekedtem. Irányíts ebben a te kereszteddel, Könyörületes, és vezess az üdvösség révébe.
Dicsőség…
Imádjuk egy szívvel-lélekkel az Atyával együtt létező Fiút és a velük együtt levő Szentlelket!
Most és… Theotokion:
Mag és testi kívánságok nélkül fogantad, Szent Szűz, a mindenséget alkotó Igét, sérülés nélkül és anyai fájdalmak nélkül szülted meg; azért téged szavunkkal és szívünkkel valóságos Istenszülőként magasztalunk.
Dicsőség neked, Istenünk, dicsőség néked!
Dicshimnusszal éneklek a lándzsáról, a téged átverő szögekről, a szivacsról, a nádvesszőről, s a keresztről, melyek által üdvösséget szereztél nekünk, Jézus Isten.
Irmosz:
MAGASZTALOM A TE SZÜZESSÉGEDET, melyet nem égetett meg az istenség tüze, érintetlen Istenszülő!
Fényének:
Ki a világosságot e világra fölkelted, tisztítsd meg sötétben lévő lelkemet is minden bűntől Keresztednek ereje által, s üdvözíts engem, Uram!
Dicséreti zsoltárok, olvasott doxológia, „Teljesítsük…” ekténia, majd pedig:
Előverses sztichirák:
3. hang
ERÉNYEK MAGASSÁGÁT ELHAGYVÁN, lelkem, * a bűn szakadékába jutottál, * gonosz útonállók prédája lettél, * így most rothadó sebekkel telve, * kifosztottan a mélységben heversz. * Kiálts ezért Krisztus Istenhez, * ki éretted feszíttetett a keresztre, * s önként fogadta el a sebeket: *’ Viselj gondot rám, és üdvözíts, Uram!
8. hang
ROSSZ GONDOLATOK megsebeztek engem, * és nyomorult szerencsétlen lettem, Uram! * A próféták kara sem tekintett reám, * jóllehet látta félholt és emberileg gyógyíthatatlan voltomat. * Súlyosan kesergek azért, * és tehozzád kiáltok lelkem nyomorúságában: * Istenem, könyörületes Krisztusom, *’ áraszd reám nagy kegyelmedet!
Ó, KRISZTUS LEGYŐZHETETLEN VÉRTANÚI, * kik legyőztétek a tévelygést a kereszt erejével, * elnyertétek az örök élet ajándékát, * s nem rettentetek meg zsarnokok kínzásaitól, * sőt örömmel viseltétek el a kínszenvedést, * s most véretek lelkünk gyógyszerévé vált, *’ könyörögjetek a mi lelkünk üdvösségéért!
Dicsőség… most és…
MIDŐN A LEGTISZTÁBB testben kereszten függve látott téged, * szívében sebzetten, könnyezve kiáltott: * Hogyan hunyhatsz el, Istenige, * végtelenül kedves Jézusom, * én Fiam és én Uram! * Ne hagyj engem, szülőanyádat *’ egyedül, Krisztusom!
„Jó az Urat dicsérni…”, Háromszorszenttől a „Mi Atyánkig…”, majd tropár, 8. hang.
DICSŐSÉGED TEMPLOMÁBAN ÁLLVA * azt gondoljuk, a mennyben vagyunk. * Istenszülő, mennynek kapuja, *’ nyisd meg nekünk irgalmad ajtaját!
Uram, irgalmazz 40-szer, Dicsőség… most és… Ki a keruboknál… Az Úr nevében adj áldást, atya! Befejezés, mint a böjti vecsernyén, majd elbocsátó.
Nagyböjt V. kedd hajnali szolgálatán
A pap a szentélyt csendben megtömjénezi, majd a királyi ajtó előtt énekli:
Dicsőség a szent, egyvalóságú, elevenítő és feloszthatatlan Háromságnak, mindig, most és mindenkor és örökkön-örökké. Ámen.
Hexapszalmosz, nagy ekténia, utána „Isten az Úr…” helyett „Alleluja”, majd pedig:
Tropárok, 4. hang
SZELLEMI SZOLGÁID DICSHIMNUSZÁT * merészeljük most fölajánlani, * és halandó létünkre ezt zengjük neked: * Szent, Szent, Szent vagy, Istenünk, *’ Előhírnöködnek közbenjárása által irgalmazz nekünk!
Dicsőség…
MINT AZ ANGYALI RENDEK a mennyekben, * mi a földi emberek is * félelemmel állva előtted, * győzelmi himnuszt ajánlunk neked áldozatul, Jóságos: * Szent, szent, szent vagy, Istenünk *’ összes szentjeidnek imái által irgalmazz nekünk!
Most és…
A TE KEZDETNÉLKÜLI ATYÁDAT, * s téged, ó Krisztus Isten, * és a legszentebb Lelket * kerub karokhoz hasonlóan dicsőítve mondjuk: * Szent, szent, szent vagy, Istenünk,*’ az Istenszülő imái által irgalmazz nekünk!
Az 1. zsoltárcsoport (11. kathizma: 77-84. zsoltár) után kathizmálion, 4. hang
GYORSAN GYŰLJÜNK ÖSSZE Krisztus menyegzős házában, * hogy meghallhassuk mindnyájan Istenünknek boldogító szavát! * Jertek, égi dicsőségre vágyódók, * és az okos szüzekhez legyetek hasonlók, *’ s a hit által hadd világítson lámpásunk!
Elővers, 4. hang. Minta: „Elcsodálkozott József…”: Uram, ne felindulásodban feddj meg, * és haragodban se büntess meg engem!
FONTOLD MEG LELKEM, * hogy állunk majd az ítélő bíró elé! * Abban a rettentő órában * föl lesz állítva a félelmetes ítélőszék, * és mindenkinek kiderülnek tettei, * a Bíró pedig már kérlelhetetlen lesz. * Ott már készen van számodra a tűz, * mely a háborgó tenger hullámaihoz hasonlóan * elborítja majd a mindenséget. * És te lelkem mindezekkel együtt * vedd csak fontolóra végedet, *’ és inkább még azelőtt siránkozz!
Dicsőség… most és…
TE, AKI TÉNYLEG és valóban Istenszülő vagy, * s mint anya, közvetlenül jársz közben fiadnál és Istenünknél, * őrizd meg főként ezt a közösséget, * amely a te oltalmad alá menekül, * és mivel csak benned talál erőt, révpartot és védőbástyát, * tehozzád folyamodik, *’ mert te vagy az emberiség * egyedüli pártfogója.
A 2. zsoltárcsoport (12. kathizma: 85-90. zsoltár) után kathizmálion, 3. hang
ÖNMEGTAGADÁS ÁLTAL PERZSELJÜK FÖL a hit hevével a mértéktelenség szenvedélyét, * és a bűn szakadékát így kerüljük el! * Könnyeink árjával oltsuk el az örök lángokat * és hangoztassuk: Vétkeztünk ellened, végtelen Jóság, *’ de irgalmazz, és add nekünk a nagy kegyelmet!
Dicsőség… most és…
MINT ISTEN IGÉJÉNEK LAKHELYE, * egyes-egyedül szeplőtelen Szűzanya, * tisztaságodra nézve fölülmúltad az angyalokat. * Tisztíts meg engem a te közbenjárásoddal, * mert mindenkinél jobban bemocskolódtam a testi bűnök által! *’ Biztosítsd ezért nekem, Tisztaságos, a nagy irgalom isteni áradatát!
A 3. zsoltárcsoport (13. kathizma: 91-100. zsoltár) után kathizmálion, 2. hang
DICSŐSÉGGEL TELJES a szent böjtnek kegyelme, * mert általa Illés próféta tüzes szekérre szállt, * Mózes törvénytáblákat kapott, * Dániel csodákkal lett elhalmozva; * Elizeus halottat támasztott föl, * az ifjak a tüzet eloltották, * s mindenki Istenhez jutott. * Élvezzük mi is ennek boldogságát, * és ezt hangoztassuk: *’ Áldott Krisztus Istenünk, ki ezt kegyesen elrendelte!
Dicsőség… most és…
LEGYŐZHETETLEN KÖZBENJÁRÁSOD, Istennek Anyja, * a bajokban csodálatosan megsegít * és reményen felül megszabadít a szorongatóimtól, * mert te mindenkor segítségükre sietsz azoknak, * akik hozzád hittel folyamodnak, * és megszabadítod őket az ellenséges kísértéstől. * Azért hálásan hangoztatjuk neked: * Fogadd el, Nagyasszony, rövid énekemet, *’ s ezért mindenkor légy segítőm!
50. zsoltár, majd pedig az „Üdvözítsd…” ekténia.
KÁNON:
3. hang
II. FIGYELMEZZ FÖLD, és ég, hallgass szavamra, * s majd elbeszélem a földön levőknek Isten csodatetteit!
Emeljük föl lelkünket Isten szeretetéhez szüntelen imádsággal, önmegtartóztatással és elmélkedéssel!
Hagyjuk el végre a mértéktelenség fagyát, és melegedjünk fel mindnyájan az önmegtartóztatás fényénél és az isteni Lélekben!
Távolítsd el magadból, lelkem, a bűn fekélyét isteni erények sójával, és ragaszkodj egészen Istenhez!
Dicsőség…
Dicsőítem az egy természetű három személyt, az Atyát, a Fiút és a Szentlelket, az Istenség egy erejét, a mindenség Urát és megvilágosítóját.
Most és…
Egyetlen áldott! Benned nyugodott Krisztus, és belőled vette magára testét, mellyel itt élt.
Dicsőség neked, Istenünk, dicsőség néked!
Krisztusom, ki a vérfolyásos asszonyt köntösöd szélének érintésével meggyógyítottad, szenvedélyeimből gyógyíts meg engem is, aki hittel járulok irgalmadhoz!
Irmosz:
FIGYELJÉTEK, NÉPEK, isteni hatalmam csodálatos megnyilatkozásait, * és ismerjétek föl erről, * hogy egyedül én vagyok a mindenség Istene!
Kathizma:
4. hang
Könnyek állandó áradata növesztett téged, mint valami fát, ó bölcs, * és az igazság gyümölcseit bőven termetted. * Azért egybegyűlve méltóképpen magasztalunk téged, csodálatos Titusz, * önmegtagadók ékessége: *’ oltalmazz mindnyájunkat a te imádságoddal!
Dicsőség… most és… 4. hang. Minta: „Aki önként…”
Fogadd el, tisztaságos Szűz, a mi könyörgésünket, * kik a te oltalmad alá menekülünk! * Esedezzél szüntelenül az Emberszeretőhöz, *’ hogy üdvözüljenek a te szolgáid!
Martirikon:
4. hang
AZ EGÉSZ VILÁGON KIVÉGZETT vértanúid vérével * mint piros bársonnyal * és bíborral ékesített egyház, * őáltaluk kiáltja néked, Krisztus Istenünk: * Küldd le népedre áldásodat, * és adj híveidnek békességet, *’ és ömleszd nagy irgalmadat lelkünkbe!
VIII. Az angyaloktól * szünet nélkül dicsőített, magasságbeli Istent, * ó egek egei, föld, hegyek, * halmok és mélységek, * és az egész emberi nem, * énekekben mindörökké áldjátok, * mint Alkotót és Megváltót!
Rejtekhelyén nap mint nap lesben áll a minden rossz szerzője, s onnan lesi. hogyan fogjon meg és nyeljen el engem. Szabadíts meg ennek ártalmaitól, Üdvözítőm, ki Jónást is megszabadítottad a cetből!
Böjtöléssel megtisztulva menjünk fel az erények hegyormára, hogy ott tisztán meghallhassuk, mit mond bennünk az Isten; s ő majd szólni fog a békességről, világosságról s lelki gyötrelmeink orvoslásáról.
Bűneim homályától nap mint nap elvakítva nem tudom felismerni csodáidat, Uram! De te nyisd meg lelkem szemét, világosságot adó Jézusom!
Áldjuk az Atyát, a Fiút és a Szentlelket…
Magasztaljuk, hívek, a kezdet nélküli, örök Atyát, a vele együtt kezdet nélküli Fiút és az Atyától vele együtt feltündöklött Szentlelket; az egy, mindenható hatalom és uralom egylényegű személyeit!
Most és…
Irgalmad áradatával mosd le, szeplőtelen Istenszülő, szívemről a szenvedélyek szennyét, s adj lelkem megtisztítására hatékony könnyáradatot!
Dicsőség neked, Istenünk, dicsőség néked!
Nyisd meg, Krisztus, lelkem megsüketült fülét, és gyógyítsd meg nyelvemet, amint ezt hajdan a süketnémával is megtetted, hogy a hangodat meghallva zengjelek és nyelvemmel dicsőítselek mindörökké!
Irmosz:
MAGASZTALJUK AZ URAT, * ki hajdan harmattal szórta be a héber ifjakat a tűzben, * a káldeaiakat pedig rendkívüli módon megégette, s mondjuk: * Áldjátok és magasztaljátok őt mindörökké!
Az Istenszülő dicsőítő éneke
IX. A Sínai-hegyen, * az el nem égő rózsabokorban, * téged szemlélt Mózes, * ki szíved alatt viselted az istenség kiolthatatlan tüzét. * Dániel a vágatlan hegyben szemlélt téged, * Izaiás pedig a Dávid törzséből kisarjadt vesszőnek nevezett.
Szenvedélyek lángolnak bennünk, és tudomásul vettük, hogy így olthatatlan tűz lángjára kerülünk. Járuljunk ezért inkább most buzgó lelkülettel a bűnbánat tüzéhez!
A böjtölő szájból hajdan tüzes beszéd áradt, amely buzgósága révén megrengette az elemeket. Ezt kövesd, lelkem, és helyesen viselkedjél!
Gondolj, szerencsétlen lelkem, a félelmetes ítélőszékre, s utadat mindig a Megváltó akaratának teljesítése felé irányítsd!
Dicsőség…
Egy természetet imádok, három személyt magasztalok: egy a mindenség Istene, az Atya, a Fiú és a Szentlélek, az örök hatalom.
Most és…
Bűnös élvezetek ködétől elhomályosult lelkemet világosítsd meg, Tisztaságos, világosság szülője, hogy mindig híven magasztalhassunk téged!
Dicsőség neked, Istenünk, dicsőség néked!
A szenvedélyek rabságában megfertőzött lelkemet gyógyítsd meg, Krisztusom! Ontsd reám irgalmadat, mert rablók kezébe estem!
Irmosz:
MAGASZTALJUK, hívek szüntelen énekkel azt, aki testben, természetfeletti módon méhébe fogadta az Atyától öröktől fogva kisugárzott Igét!
Fényének:
Ki a világosságot e világra fölkelted, tisztítsd meg sötétben lévő lelkemet is minden bűntől Előhírnöködnek közbenjárása által, s üdvözíts engem, Uram!
Dicséreti zsoltárok, olvasott doxológia, „Teljesítsük…” ekténia, majd pedig:
Előverses sztichirák:
7. hang
URAM, TEKINTS MEGSEBZETT és megalázott lelkemre, * csüggedők csendes révpartja, betegek orvosa, * mert te vagy a világ Megváltója, * ki azért jöttél, hogy az elbukottat feltámaszd az enyészetből! * Szintúgy engem is támassz fel bukott állapotomból *’ a te nagy kegyelmeddel! (2x)
TÖRVÉNYSZEGŐK KÖZÖTT, a küzdőtéren * így kiáltottak a bajnokok örvendezéssel: *’ Urunk, dicsőség néked!
Dicsőség… most és…
SZEPLŐTELEN ISTENSZÜLŐ * magasztalunk téged, * és dicsőítjük szülöttedet, az Isten Igét, *’ s hangoztatjuk: Dicsőség néked!
„Jó az Urat dicsérni…”, Háromszorszenttől a „Mi Atyánkig…”, majd tropár, 8. hang.
DICSŐSÉGED TEMPLOMÁBAN ÁLLVA * azt gondoljuk, a mennyben vagyunk. * Istenszülő, mennynek kapuja, *’ nyisd meg nekünk irgalmad ajtaját!
Uram, irgalmazz 40-szer, Dicsőség… most és… Ki a keruboknál… Az Úr nevében adj áldást, atya! Befejezés, mint a böjti vecsernyén, majd elbocsátó.
Nagyböjt V. hétfő hajnali szolgálatán
Tropárok, 8. hang
Szívünket a mennyekbe emelve * és az angyali rendet utánozva, * félelemmel boruljunk le az ítélő Bíró elé, * és zengjük neki a győzelmi dicséretet: * Szent, szent, szent vagy, Istenünk *’ a testnélküliek oltalma által, s üdvözíts engem, Uram!
Dicsőség…
A kerubok, bár még rád nézni sem mernek, * fenn lebegve a háromszorszent éneket zengik néked * Istentől ihletett dallamon. * Velük együtt mi is így kiáltunk hozzád: * Szent, szent, szent vagy, Istenünk *’ összes szentjeidnek imái által irgalmazz nekünk!
Most és…
Vétkeink sokasága alatt roskadozva * föl sem merünk tekinteni az ég magasságába, * hanem testünket és a lelkünket egyaránt meghajtva * angyalokkal együtt dicshimnuszt zengünk néked: * Szent, szent, szent vagy, Istenünk, *’ az Istenszülő imái által irgalmazz nekünk!
Az 1. zsoltárcsoport (4. kathizma: 24-31. zsoltár) után kathizmálion, 8. hang
Kegyes szemmel tekints, Uram, az én megalázkodásomra, * mert kis híján elenyészik életem, * s tetteimből nem ered számomra üdvösség! * Azért kérlek téged, Uram, * kegyes szemmel tekints alázatos szolgádra, *’ és üdvözíts engem!
Elővers: Uram, ne felindulásodban feddj meg, * és haragodban se büntess meg engem!
Gondolj arra, lelkem, hogy a Bíró jelen van, * és vedd már észre ama félelmetes napnak óráját, * mert az ítélet irgalom nélküli mindazok számára, * akik az irgalom cselekedetét nem gyakorolták! * Azért szánj meg engem, Üdvözítő, *’ mint egyetlen Emberszerető!
Dicsőség… most és…
Életünk lelki ajtaja, tisztaságos Istenszülő, * szabadíts meg minket a bajoktól, * akik híven járulunk tehozzád; * hogy dicsőíthessük lelkünk üdvösségére *’ a te legszentebb Szülöttedet!
A 2. zsoltárcsoport (5. kathizma: 32-36. zsoltár) után kathizmálion, 3. hang. Minta: A te szüzességed…
Testvérek, a legszebb idő elérkezett, * az önmegtagadás dicséretes napja feltündöklött, * serényen igyekezzünk megtisztulni, ** hogy tisztán jelenhessünk meg Alkotónk színe előtt * és az ő szépségét ott elérhessük, ** az ő szülőanyjának, *’ az egyetlen, tisztaságos Istenszülőnek könyörgésére!
Dicsőség… most és… Mintadallam.
A te szüzességed szépségén * és szeplőtelen tisztaságodon * elcsodálkozott Gábor arkangyal, ** s fölkiáltott hozzád, Istenszülő: * Minő méltó dicsőítést zengjek neked? * Ó, milyen néven nevezzelek téged? * Valóban töprengek, és félve rettegek. * De mennyei küldetésem szerint ** így kiáltok fel hozzád: *’ Üdvözlégy, Malaszttalteljes!
A 3. zsoltárcsoport (6. kathizma: 37-45. zsoltár) után kathizmálion, 7. hang
Ki megengedted, Urunk, hogy megérhessük a mai napot * s ezt a szent hetet, mely felragyog Lázár halottaiból való feltámasztása előtt, * méltasd arra szolgáidat, * hogy a te félelmedben előhaladjunk, *’ s a böjt egész pályafutását bevégezhessük!
Dicsőség… most és…
A dicső keruboknál is tiszteletreméltóbb vagy, * ó, legszentebb Szűz, * mert azok az isteni erőt nem képesek elviselni, * és szent szolgálatuk közben szárnyukkal födik be arcukat. * Te pedig saját szemeddel láthattad * és testedben hordoztad az Igét, ki megtestesült. *’ Könyörögj szüntelenül hozzá a mi lelkünkért!
50. zsoltár.
KÁNON:
I. ÓDA
7. hang. Énekeljünk győzelmi éneket…
Miután az életet hordozó fa előtt leborulva hódoltunk, most induljunk tovább örvendezve a Krisztus szenvedése felé vezető böjt útján!
Krisztust követve hagyjuk magunk mögött a világot, s a keresztet vállunkra véve legyünk hasonlókká hozzá az ő isteni szenvedése révén!
Dicsőség…
A három személyben létező, minden lény fölötti egy istenséget magasztaljuk mindnyájan, az Atyát és Fiút és Szentlelket!
Most és…
Az üdvözítő Jézust, kit felfoghatatlan módon, romlást nem ismerve magadban hordoztál, Tisztaságos, engeszteld meg most szolgáid iránt!
Dicsőség neked, Istenünk, dicsőség néked!
Mikor el fogsz jönni dicsőségben az angyalokkal, hogy megítéld a mindenséget, méltass majd minket, Krisztus, arra, hogy jól adhassunk számot neked!
Irmosz:
ÉNEKELJÜNK győzelmi éneket az Úrnak, ki a fáraó egész haderejét tengerbe süllyesztette, mert ő megdicsőült.
Kathizma:
3. hang. Minta: A te szüzességed...
Ma az egész teremtés vigadozik, * mert az Üdvözlégyet mondja neked a főangyal. * Üdvözlégy, áldott Tisztaságos, ** Krisztus szeplőtelen Anyja! * Ma a kígyó gőgje összeomlik, * az ősatya átok-bilincse feloldódik. ** Azért mi is hangoztatjuk: *’ Üdvözlégy, malaszttalteljes!
Dicsőség... most és... Ugyanez
Martirikon, 8. hang
Szellemi csillagok voltatok, szent vértanúk, * mert a tévelygés sötétségét a hit által szétoszlattátok, * lelketek lámpását fénylővé tettétek, * s a vőlegénnyel dicsőségben bementetek a mennyei menyegzős terembe. * Esedezzetek most, arra kérünk titeket, *’ hogy üdvözüljön a mi lelkünk!
VIII. ÓDA
Papok és szolgák s igazak lelkei…
Az önmegtagadás célját Isten segítségével szem előtt tartva, ifjú erővel fussuk tovább a szent pályát, hívek, hogy győzelmi koszorút nyerjünk!
Nagybeteg lelkem terméketlenségét látva, továbbra is légy türelmes irántam, Krisztusom, és ne vágass ki, mint azt a megátkozott fügefát!
Áldjuk az Atyát, a Fiút és a Szentlelket…
Egy hatalmú Háromság, három személyű egység. Atya, Fiú és Szentlélek, mentsd meg magasztalóidat minden kísértéstől és veszedelemtől!
Most és…
Üdvözlégy, Isten hegye! Üdvözlégy mindig fénylő lámpás! Üdvözlégy új ég! Üdvözlégy, sugárzó értelem! Üdvözlégy Urunk hajléka! Üdvözlégy minden magasztalásra méltó!
Dicsőség neked, Istenünk, dicsőség néked!
A te félelmetes ítéletedre gondolva félek, Krisztusom, és remegve kiáltom: Végtelen nagy kegyelmű, üdvözíts engem, szerencsétlent!
Dicsérjük, áldjuk, imádjuk az Urat…
PAPOK ÉS SZOLGÁK, s igazak lelkei, énekeljétek az Urat, a világ Alkotóját, ki félelmetes a szeráfok számára és csodálatos a kerubok előtt!
Az Istenszülő dicsőítő éneke.
IX. ÓDA
Magasztaljuk, hívek, titokzatos énekkel…
Imádkozzunk, hogy a böjt csöndes hajóútját a Szentlélek fuvallatával nyugodtan elvégezhessük, s Krisztus kínszenvedésének révpartjára eljuthassunk!
A kánaáni asszonyt utánozva kiáltom feléd: Könyörülj rajtam, Dávid fia, Istenem, s gyógyítsd meg az én gyöngélkedő lelkemet is, amint meggyógyítottad annak leányát!
Dicsőség…
Magasztaljuk az istenség egységes természetét, amely három személyes létmódban él, mint Atya, Fiú és Szentlélek!
Most és…
Ki méhedbe fogadtad a fölfoghatatlan Igét, s mag nélkül testben meg is szülted, esedezzél hozzá szüntelenül, hogy üdvözítse lelkünket!
Dicsőség neked, Istenünk, dicsőség néked!
Mindenség Bírája, ki megigazulttá tetted a vámost, mert így kiáltott: Légy irgalmas hozzám, bűnöshöz! – irgalmazz nekem is, bűnösnek, s bocsásd meg vétkeimet!
Irmosz:
MAGASZTALJUK, hívek, kötelességünk szerint azt, aki természetfeletti módon anya és a természet szerint Szűz, ki egyetlen áldott az asszonyok között!
Fényének:
Kelts föl engem, Uram, hogy dicsérhesselek téged, és taníts meg arra, hogyan teljesítsem akaratodat, ó Szent, a testnélküliek oltalma által, s üdvözíts engem, Uram!
Dicséreti zsoltárok, olvasott doxológia, „Teljesítsük…” ekténia, majd pedig:
Előverses sztihirák:
8. hang
A rablók áldozatához lettem hasonló, * ó, mindenség Uralkodója. * Bűneimnek lettem prédája, * és megsebesültem, kíméletlenül. * De te ne hagyj engem gyógyítatlanul, * mert te nem is Szamariából érkezel, * de a szeplőtelen Szűztől jelentél meg, * Jézus, üdvösséget adó név, *’ könyörülj rajtam! (2x)
Ó, szentek, minek nevezzünk titeket? * Keruboknak-e, mert hordoztátok Krisztust? * Szeráfoknak-e, mert szüntelenül dicsőítettétek őt? * Angyaloknak-e, mert testetekről lemondottatok? * Vagy égi erőknek, mert csodákat műveltek? * Sokféle a ti nevetek! * S még több a nektek jutott kegyelmi adomány! *’ Imádkozzatok lelkünk üdvösségéért!
Dicsőség… most és…
Az égiek magasztalnak téged, * szeplőtelen, malaszttalteljes Anya, * és mi dicsőítjük a te titokteljes szülésedet, * Istenszülő, esedezzél *’ a mi lelkünk üdvösségéért!
„Jó az Urat dicsérni…”, Háromszorszenttől a „Mi Atyánkig…”, majd tropár, 8. hang
Dicsőséged templomában állva * azt gondoljuk, a mennyben vagyunk. * Istenszülő, mennynek kapuja, *’ nyisd meg nekünk irgalmad ajtaját!
Uram, irgalmazz 40-szer, Dicsőség… most és… Ki a keruboknál… Az Úr nevében adj áldást, atya! Befejezés, mint a böjti vecsernyén, majd elbocsátó.